- Det var här nånstans. - Men vi har redan varit här.
Träden har växt sig så höga.
Det var så länge sen jag var här.
Kom, Blaze. Mormor, när var du här senast?
För många, många år sen. Långt innan du föddes, raring.
Titta! Blaze har hittat en ekorre!
Vänta lite, nu. Jag försöker hitta rätt.
Det finns så många stigar.
Det är så lätt att gå i cirklar. Kom nu, älskling.
Mormor, vi är mitt i ödemarken.
Vi är mitt i New York City!
Du kommer att bli trött av allt gående.
Struntprat. Det har inte gått mer än en kvart.
Inte så långt kvar.
- Blaze börjar bli trött. - Jag förstår!
- Vad är det vi letar efter? - Ett minnesmärke.
Ett mi-vadå?
Ett minne av en underbar historia,
och en plats väldigt långt härifrån.
- Vad är det för ställe, mormor? - Nome i Alaska.
Det är en liten stad, nästan på världens tak.
Det var verkligen ute i ödemarken, raring.
Under den kalla vintern år 1925 snöade det mycket.
På den tiden var det bästa sättet att ta sig fram
med hundar som drog långa slädar.
Man ordnade lopp årligen, för att hitta det bästa laget.
Och det var hård konkurrens.
Framåt!
Kom igen, gosse.
Stål! Lugn!
Vi klarar det inte, Stål.
- Lugn, nu! Lugn! - Stål, håll igen!
In i ledet!
Framåt! Framåt!
Det är 5-kilometersmärket.
Balto, bort med din dreglande mun!
Kom nu, Boris. Vi går och ser slutet av loppet.
Nej, nej, nej. Jag är en bräcklig landsfågel.
Jag hatar att åka till stan.
Kom igen. Vad är det värsta som kan hända?
Snälla!
Varför låter jag dig övertala mig?
Va...?!
Kom tillbaks med den där, din tjuv!
Tänker du sätta ner mig, herr golden retriever?
Som du vill.
Vid varje lopp ränner du runt som om du vore med i det.
- En vacker dag kanske jag är det. - Fot!
Boris Goosinoff är ingen liten kyckling.
Och jag är ingen liten pingvin! Det är kallt.
Titta! 3-kilometersmärket. Kom! Vi vill inte missa målgången.
Det vore ju en tragedi.
Jag var sarkastisk.
Du kan öppna ögonen nu.
Jag älskar de här medarna! Jag älskar den här bågen.
Jag älskar den här släden! Jenna, du är ledarhunden!
- Okej, vänta lite. Kom igen. Framåt! - Då behöver du den här.
En äkta förarhatt! Nu är vi ett riktigt slädlag!
Mr Johanssen, släden är jättefin.
- Vi är mycket tacksamma. - Tack!
- Rosy är också tacksam, va? - Det verkar så!
- Titta! - Vi kommer, raring.
Vi kanske borde ha köpt dockskåpet!
Det är 1 ,5-kilometersmärket! Framåt, Jenna! Vi tar och vinner!
Jag tror hon lär sig att gilla det.
Jenna. Lugn, tjejen.
God morgon, Jenna. Det blir ett jämnt lopp, va?
Kanske hårfint.
Säg nåt om den nya kragen innan hon får nackskador.
Dixie, vilken fin krage. Är den ny?
Va? Den här gamla trasan?
Ja. Tror du att Stål kommer att märka den?
Det enda han skulle märka är om nån har på sig en spegel.
De kommer!
- Jenna! Stanna! - Vilken hund!
Jenna!
Vänta. Kom igen, Stål! Åh, nej!
Min hatt!
- Det är den där herrelösa hunden. - Han förstör loppet!
Ur vägen.
När ska du lära dig att hålla dig på sidan?
Till Juneau Daily Chronicle. Stopp.
Stål vinner säsongens första lopp. Stopp.
Tredjegångsvinnaren behåller den gyllene kragen. Stopp. Nome. Stopp.
Vilken hund den där Stål är va, Morris?
Gratulerar, bossen.
Det var ett nöje att springa bakom er. Men utsikten blev enformig.
Du är den mest fantastiska, hänförande, framstående...
Du vann!
Jag vet inte. Tror du att Stål börjar tappa stinget?
Ser ut som att vilken hund som helst kan springa fortare.
Vilken galen grej! Bara för att visa upp sig inför en söt flicka!
Jag är säker på att Jenna vill ha dig med i sitt lag.
- Rosy! Håll dig undan från honom! - Pappa!
Han kan bitas, raring. Han har vargblod i sig.
- Nu har du sårat honom. - Kom, nu.
Gratulerar, Stål.
Mina damer.
- Hej, Jenna. Gillade du loppet? - Ja.
- Nästan lika mycket som dig. - Tack.
Jenna, låt oss fira. Jag vet var alla ben ligger begravna.
Jag vet inte. Jag har plötsligt förlorat aptiten.
Din smak kanske är mer åt varghållet.
Jenna! Kom, nu. Vi ska gå hem.
Ledsen, Stål. Min flicka ropar på mig.
Å andra sidan så är min flicka på internatskola.
- Jenna, jag... - Jen! Kom nu!
Jenna! Kom hit, tjejen.
Balto, vissa saker kan jag inte göra för dig.
- Ja. - Jag är gås, inte Amor.
Fick du inte vara med i laget, Bingo?
Lyssna inte på honom. Ha ett långt liv.
- Jag heter Balto. - Men du kan kalla honom "idiot"!
Förlåt. Balto. Balto halvblodet.
Gåsen. Är du också halvblod? Halvkalkon?
- Bra ordlek, boss. - Du är den roligaste, den kvickaste.
Den dråpligaste, smartaste, festligaste...
Du får mig att garva!
Stål. Lämna honom utanför det här.
Balto, jag har ett meddelande åt din mamma.
- Hej, mamma! - Balto, översätt det här...
Hur säger man "jaga svansen" på vargspråk?
Balto, stanna! Oooh!
Ta honom.
Stick härifrån, varghund. Stick tillbaka till din flock.
Det kanske är för att jag är rädd, men jag anar vishet i det rådet.
Vi kanske ska gå nu? Nu!
Jag tror att Baltos vän blev omburrad!
Gås! Ha! Jag fattar!
Du träffade halvvargen i sidofickan.
Det var det mest mitt-i-prick, rakt i mål, precis rätt...
Du träffade honom!
Den där...
Han är den elakaste, äckligaste, mest avskyvärda och motbjudande...
Han är ingen knähund.
Inte en hund, inte en varg. Han vet bara vad han inte är.
Om han bara kunde se vad han är.
Hemlängtan, Boris?
- Tänker du nånsin på att återvända? - Oroa dig inte, Fido.
Jag stannar tills jag vet att du kan stå på dina egna fyra ben.
- Tar du hand om mig?! - Tacka mig inte.
- Det luktar sill. - Flyger sillen också söderut?
- Det måste vara Muk och Luk. - Goda nyheter.
- Farbror Boris! - Åh, nej!
- Vad gulligt - farbror Boris. - Inga kramar, inget slickande!
Farbror Boris!
- Åh, nej. - Han säger att det är kul att ses.
Vi älskar dig, farbror Boris.
Va?! Visst tycker han om att ses. Han älskar ju oss, eller hur?
Okej, okej, killar. Vi leker en lek.
Ja tack, farbror Boris.
Försten till stranden! Ett, två, tre! Kör!
- Ja! - De vinner.
Hjälp! Hjälp! Vi kan inte simma.
Hjälp, vi drunknar! Snälla, rädda oss!
- Killar! Dumma pälsbollar! - Lugn, Boris. Du vet hur de är.
Slappna av! Det är okej. Ni drunknar inte.
Han har rätt, björnar. Ni drunknar inte.
Om ni stannar till märker ni att det är ebb!
Vad sa han?
Skammen hos isbjörnen som är rädd för vatten.
Inte undra på att andra björnar håller sig undan. Stackars oss!
Det var det han sa. Ganska så patetiskt.
Va, mer gnäll?
Med dig och Balto är det som en Dostojevskijroman. Ryck upp er.
Vad är det som är intressant?
Kärlek. Så gör nåt, då!
När änglars balalajkor spelar kärlekens ljuva sång, mambo!
- Nä. Hon är inte min typ. - Varför inte? Det här med vargar?
Vad är det för fel med att vara hälften av varje, va?
Ibland önskar jag att jag vore till hälften örn.
Snyggare profil är en anledning. Att slippa bli uppäten är en annan.
Hej, tjejen!
Rosy! Rosy, kom. Du blir dödssjuk här ute.
- Okej, pappa. - Kom nu, doktorn väntar.
- Balto. Hej. - Hej.
Du... En vild chansning, men jag undrar om...
Jag vet inte, du kanske vill jaga pinnar i månskenet?
- Rosy är där inne. - På ett sjukhus? Varför det?
Hon känner sig varm och har en hemsk hosta.
Balto, vad är det med henne?
Jag vet inte riktigt, men jag kan ta reda på det. Kom.
Jag har stadens nycklar.
Du först.
Stora tassar ligger i släkten. Åtminstone på ena sidan.
- Håll dig nära mig. - Gärna det.
Det är så mörkt här nere. Inte för att jag är rädd.
Mörkt? Skojar du? Det är den vackraste platsen i världen.
Hundar färdas i åratal för att komma hit.
Hit? Jag förstår inte varför.
Det är för att du ser skålen som halvtom.
- Ser du? De är iskristaller. - Balto, de är trasiga flaskor.
Och de är inte halvtomma, de är helt tomma.
Solen.
Och norrut...
Norrsken!
Balto, du har rätt. Det är vackert.
Ja. Vackert.
- God natt, Rosy. - Jag fryser så.
Här är en till filt. Håll dig varm och vila.
Hur mår hon, doktorn?
Utmattad av hostan. Hennes feber stiger.
Det ser ut som difteri. Det artonde fallet denna vecka.
Och jag har slut på antitoxin.
Jenna, jag är ledsen.
Jag ville inte göra dig upprörd.
- Jag borde inte ha tagit dig hit. - Nej, jag är glad att du gjorde det.
Jaha, jaha. Vad är det för fel här? Jenna, följ med på middag.
Du börjar i ena änden, och jag i den andra.
När vi når mitten så...
- Säg det, du. - Okej, Stål.
Nej, Balto.
Ja du, Stål...
Jag medger att ditt erbjudande är frestande.
Det är det.
Men nu för tiden föredrar jag mitt kött...tillagat.
Kom, vi sticker!
Vad är det för oväsen?
- Jag tror att det är här borta. - Kom, Jenna.
Det ser ut som om Balto har hittat ditt kött.
Tur att Stål var här. Duktig pojke, du har förtjänat de här.
Jag kan ändå inte använda dem när det där vilda djuret rört vid dem.
Kom igen. Stick din tjuv! Kom nu, Jenna, vi går hem.
KARANTÄN
Anchorage. Stopp. Upprepar: Brådskande förfrågan.
Mer difteri-antitoxin. Stopp.
Nome i stor fara. Stopp. Snälla hjälp.
Nome. Packisen sluter sig.
Kan inte sända antitoxin sjövägen.
Försöker med flyg.
Nome. Storm vid flygplatsen. Planen på marken tills stormen avtar.
Beklagar.
Från Juneau, guvernörens kontor.
Vi sänder antitoxin med tåg. Stopp.
Rälsen slutar vid Nenana. Välj ut de snabbaste hundarna till ett slädlag
som kan föra antitoxin från Nenana till Nome. Stopp.
Med Guds hjälp kommer tåget fram. Stopp.
För att välja ut de snabbaste hundarna för att hämta antitoxinet,
ska loppet gå från...
Titta på honom. Han kommer att rädda hela stan.
Han är helt magnesium!
Det är inte direkt en enhundshow, Dixie.
De tävlar för att se vem som blir med i laget.
Vad är det med dig, Jenna? Stål är en äkta hjälte.
Men sniffar du på honom?
Det är för att Jenna springer med Balto.
Hon var i pannrummet med Balto härom kvällen.
De gick in tillsammans och kom ut tillsammans.
Jag hörde det från en mycket tillförlitlig källa.
Och försök inte förneka det.
- Då gör jag inte det. - Jag är mållös.
Alla slädförare, gör hundarna redo!
- Loppet ska börja! - Vänta! Balto!
Tävlingslopp är en åskådarsport. Det krävs väldigt få förberedelser.
Man sitter, ordnar förfriskningar. Vill du ha chips?
Jag ska inte se på loppet...
TVÅLFLINGOR
Jag ska delta i det.
- Vad sa du? - Jag vill hjälpa Rosy att bli bra.
- Jag kan hämta medicinen. - Först... Först...
Du får aldrig vara med i laget även om du vinner, och det gör du inte.
Och gör du det så spelar det ändå ingen roll.
Tror du kanske att du är anledningen till att andra gäss flyger söderut?
Om ändå dina fötter var lika kvicka som din mun.
- Hundar till startlinjen. - De startar.
- Önska mig lycka till. - Lycka till?
Jag önskar dig inte lycka till, jag önskar dig vett!
Lycka till, grabben.
Balto? Är du helt galen?
Om Stål ser dig här, gör han slarvsylta av dig!
Låt halvhunden springa. Det blir kul att få honom att äta vår snö.
- Balto? - Vad tror han att han gör?
Balto, kom igen, kom igen! Spring!
Det där var ojust! Var är domaren? Är han blind?
Spring, Balto! Hoppa, hoppa! Duktig pojke!
Spring, Balto!
Balto, vart ska du?
Det är den långa vägen... Balto, spring tillbaka in i loppet!
Förlåt!
Vem äter vems snö nu, din hundracka?
Mål! Va?!
Lärde jag honom väl? Jag skulle kunna kyssa den galningen.
Nikki, Kaltag, Stjärnan, spring. Vi ska spännas för.
Vänta lite, Stål. Jag var den snabbaste hunden.
Den snabbaste...vad?
Tror du verkligen att en slädförare skulle ha dig i sitt lag?
Du är helt knäpp!
Det spelar ingen roll vem som är med så länge medicinen kommer fram.
Sluta att vara en ärehund.
Du har hundra procent rätt, Jenna.
Jag tänkte inte på barnen.
Det viktigaste är att få hit medicinen och det tänker jag ordna.
Och när jag kommer tillbaka ska jag vika dig fem gånger...
och låta dig bli kattleksak.
Duktig hund, Stål.
Duktig hund! Nu ska vi se på vår vinnare.
Här är vinnaren.
Vi kan inte lita på den här.
- Han är till hälften varg. - Ser du tänderna?
Han kan hoppa på mig. Nikki, Kaltag, Stjärnan! Kom, nu!
- Balto, jag är ledsen... - Bäst att inte prata med mig, Jenna.
- Jag kanske hoppar på dig. - Balto, vänta. Balto!
Så länge det finns hopp för barnen ska jag hålla den här tänd.
- Den leder dem tillbaka. - Lugn, lugn. Backa.
Ju fortare de ger sig av, desto fortare kommer de tillbaka.
Sträck nu. Sträck, Stjärnan.
Ta det försiktigt.
Se till att ni binder fast den ordentligt.
- Framåt! - Ta det försiktigt nu.
- Lycka till. - Kom igen, killar. Rör på er.
Kom igen.
Vi kanske borde vända. Vi är vilse!
Jag är inte vilse.
Vilse? Sa jag vilse? Du lät mig inte avsluta.
- Jag ville säga... - Den här vägen!
Det är hemskt, mina vänner. Mycket hemskt.
Stål och hans lag är borta.
- Nej! Stål? - Vad menar du?
- När? - De missade andra kontrollstationen.
- De har lämnat spåret. - Kan de inte skicka ett annat lag?
Det är alltför farligt för oss och våra män.
- De små, då? - Medicinen kommer inte hit i tid.
Vi kommer att förlora dem.
Snälla doktorn. Det är den enda medicinen vi har.
Balto, snälla. Bli inte knäpp nu.
Det här är dumt.
Du kommer att dö som en hund. Ursäkta uttrycket.
Du kommer att vara stelfrusen i morgon.
När du är den stelfrusna statyn vid namn Balto,
så kom inte till mig!
- Han säger... - "Vart ska han?"
Han ska ut i kylan för att leta reda på en hund han inte gillar
för att hämta medicin åt en stad som inte gillar honom!
Nej! Jag börjar förstå vad björnen säger!
- Ja! Ja! Räkna med oss! - Björnar! Hundar!
Inga hjärnor alls! Man kunde lika gärna prata med m...människor.
- Vi hämtar medicinen. - Vänta lite. Ska du med nu?
Att spendera dagar i bitter kyla, möta vilda djur,
riskera att dö av umbäranden...
kallar man semester i mitt land.
Toppen! Vi ska på semester!
Bra, Balto! Du tog dig an det råaste, tuffaste,
elakaste trädet...och du vann.
Jag märker ut spåret.
Han märker ut vårt spår. Han är mycket smart.
Och jag som har släppt brödsmulor!
Jag ser nåt som börjar på "S".
Björnar!
Kom igen.
- Stål och hans lag har gått här. - Han är helt vilse.
- Vi går i cirklar! - Va?
Cirklar är bra. Jag menar, de är...cirkulära.
Jag vet vad jag gör! Det är...
Det är...den här vägen. Kom!
- Jag slog huvudet i nåt. - Ja. Mitt huvud.
- Han verkar illa däran, Stål. - Vad ska vi göra nu, Stål?
Ja!
Briljant! Rakt på näbben! Mitt i prick!
Nu räcker det! Vem gjorde det där?
Det var han.
Killar, jag tror...
Jag tror att vi borde gå vidare.
Ska det vara lösningen på alla problem? Rörelse?
- Ja, ja! Det är bra. - Kom, nu. Vi går.
"Kom igen, killar. Vi kör killar. Snabbare, killar."
Lätt att säga för en kille med fyra ben!
Okej, nu räcker det.
Dags för gåsen att sparka lite björnändor.
Äntligen! Gamle farbror Boris gör intryck!
Vad nu, då?
Hjälp!
Nej!
Geronimo!
- De kan inte simma! - Va? Isbjörnar som inte kan simma?
Han drunknar! Nej!
- Nå? - Jag ser dem inte.
Var är de?
Vakna till liv. Vakna till liv! Kom igen!
Är han okej? Han andas inte. Han ser inte pigg ut.
Sluta att slå honom, farbror Boris!
Balto, jag var så rädd att jag fick människohud.
Jag vet att du tycker att resan är vansinne, men jag är glad att du kom.
Vem skulle du annars ha tagit med dig?
- Mår du bra? - Mår du bra? Jen...
Jag mår bra. Det kom ett meddelande. Vi måste ta bergsspåret.
Men om vi tar vägen via Örnpasset tjänar vi in en halv dag.
Det är blockerat. Bergsspåret är farligt, men vi kan klara det.
Jag börjar inse att det inte finns nåt som du inte klarar av.
Jag börjar också se en del och det får isen att smälta.
Jag hatar björnar!
Ni borde lära er att simma. Ni skulle vara bra på det.
Givetvis. Vi var i vattnet! Vi rörde oss, vi blev blöta...
Luk! Vi simmade!
Klumpeduns.
- Nej, det är du inte. Du är skadad. - Jag mår bra.
Jag kanske inte mår så bra. Ni får fortsätta utan mig.
Jag kommer att dra ner ert tempo. Rosy klarar sig inte länge till.
Muk, du och Luk får bära tillbaka Jenna till stan på den här.
Stanna inte och simma under vägen den här gången.
Det kan du se till, Boris.
Du ska leda dem hem. Följ mina markeringar.
- Ska du gå ensam? - Det blir inte första gången.
Här. Det håller dig nog inte varm.
Jo då.
Självklart kommer Balto tillbaka.
Han är ju Balto!
Jag kommer tillbaka med medicinen. Jag lovar, Jenna.
Åk, nu. Ta hem henne.
Balto, jag tycker inte om att lämna dig ensam här ute.
Vem ska säga åt dig hur kall du är?
De behöver dig ännu mer än jag.
Jag ska säga dig en sak, Balto. En hund klarar inte den här resan ensam.
Men en varg kanske gör det.
Hörni, pälsbollar! Låt oss gå! Hej! Två, tre, fyra!
Nome. Stopp. Kan inte skicka mer antitoxin. Stopp.
Väderleken alltför svår. Stopp.
Försvunna slädlaget enda hoppet. Stopp.
Vi ber för dem. Anchorage. Stopp.
- Är det du, Balto? - Hur kunde du hitta oss?
- Är nån skadad? - Alla mår bra.
Ja, men vår förare slog huvudet och kom inte upp igen.
- Och han rör sig inte. - Okej, följ mig.
- Jag kan leda er hem. - Vi behöver inte din hjälp.
Vi kanske borde lyssna på honom.
- Hur tänkte du få hem oss? - Jag har märkt ut spåret.
Jag ska leda hem oss. Jag är ledarhunden. Jag bestämmer.
Låt mig ta medicinen, då. De blir allt sjukare.
Om du rör lådan, så sliter jag dig i stycken.
- Två ben på att Stål klår honom. - Kör för det.
Stål, jag går inte utan den där medicinen.
- Vem tror du att du är? - Det här blir bra.
Sen när behöver man en stamtavla för att hjälpa nån?
- Låt mig hjälpa dig. - Se på hans ögon.
- Det känner han av i morgon. - Han känner nog av det nu.
Jag vill inte slåss.
- Det där kan inte vara lagligt. - Ja!
Det där är ömtåligt!
Vad är det med Stål? Balto vill ju bara hjälpa till.
Titta!
Duktig pojke!
Spring!
Spring du, varghund! Du tar dig aldrig hem!
Det ska jag se till.
Jag ska visa dem. Varför inte den här vägen? Vad sägs om här borta?
Hoppsan! Fel väg!
Åh, nej.
Vilken väg, Balto, vilken väg?
- Vilken väg? - Den här vägen.
- Varför för du oss i cirklar? - Det gör jag inte.
Jag menar, jag vet inte. Det är Stål.
Vi kanske hade det bättre med honom där.
Nej! Kom igen. Framåt!
Balto, sakta ner! Vänta...
Det går för fort!
Akta!
Snyggt fångat, Balto!
Jag fattar inte. Hur skulle Balto kunna hitta Stål och hans lag?
- De var bortom spåret. - Tja, han...spårar dem.
Den byrackan? Spårar han ett mästarlag i en snöstorm?
- Du lever! - Du har kommit tillbaka!
- Var har du varit? - Är du okej?
Stål, var är de andra?
- Vad hände med dig? - Tja, en efter en...föll de.
Frusna, knappt vid liv.
Jag drog fyra av dem på släden. Tre till på ryggen!
Och jag gick...och jag gick,
men det var...för sent. De var...
- Medicinen, då? - Ja!
Ja, jag gick vidare och drog medicinen själv...
alldeles själv...och plötsligt
kom den där varghunden, Balto.
Han krävde att jag lät honom ta medicinen.
Du vet, han ville så gärna vara en hjälte i dina ögon.
Och han tog lådan,
men han klarade det inte.
Han såg inte isfläcken... Snön, vinden, och...
Och sedan stocken och klippan. Han hade inte en cha...
Han bara... Jag är ledsen.
Och sen...
Min halsduk!
Han...bad mig lova att ta hand om dig, Jenna.
Du ljuger.
Stål ljuger. Balto lever.
Och han kommer hem.
Ni vet, hon behöver lite tid.
Solen. Iskristaller.
Jag ska säga en sak.
En hund klarar inte den här färden ensam.
Men en varg kanske gör det.
Som om det inte var illa nog. Nu har vi vargar också.
Vargar?
- Där borta! - Vad är det? Va?
- Balto? - Och han har medicinen!
Kom igen, Balto. Du klarar det.
Det är det mest häpnadsväckande, fantastiska, otroliga...
- Ja! - Det mest fenomenala...
Bra!
Han har vargfötter.
- Kom igen, Balto. - Fortsätt ta i, baby.
- Dra! Dra! Du klarar det! - Fortsätt att dra!
- Du är nästan framme. - Ja! Du grejar det!
- Kom igen, Balto! - Kom igen!
- Ta i! - Ja! Du klarar det!
- Just det, just det! - All right!
- Ja! - Du klarade det!
Gratulerar! Det där var toppen!
Kom igen! Framåt!
Prosit.
Framåt!
Kära nån.
Kom och lägg dig igen.
Drick det här.
Tack.
Balto är tillbaka!
- Laget! - De klarade det!
Som ni vet så simmade och simmade jag.
Jag var iskall. Och då...
Till slut sa jag: "Stål,
"du får lov att gnaga dig till ytan."
- Så jag... Va? - Det är Balto. Med medicinen!
Stål, du är helt värdelös!
Okej, jag kan förklara.
Ni var inte där, så...
Vänta lite. Vänta en sekund. Snälla?
Dra dit pepparn växer.
Försiktigt. Ta det lugnt. De där har rest långt.
- Hur mår han? - Han kommer att klara sig.
Duktig hund, Balto.
Käre, käre Balto.
Duktig pojke!
Inte hund! Inte varg! Du är en hjälte!
Kom. Det är nån som vill träffa dig.
Tack! Tack!
- Mamma? - Rosy, älskling.
Jag somnade.
Vilken lättnad.
Jag hade varit förlorad utan dig.
Så ska det se ut, Balto.
Han har mest uthållighet, är trognast, intelligentast!
De borde göra en staty av honom!
- Det var du som sa det! - Var det?
Här är det, mormor. Blaze hittade det.
Ja.
Vad står det?
- "Till minne av de" ...Okuliga? - Okuvliga.
"Okuvliga slädhundarna...
"..som bar antitoxin
"100 mil från Nenana för att hjälpa de nödställda i Nome...
"under vintern år 1925."
"Uthållighet, trofasthet, intelligens."
Balto gjorde verkligen allt det där, eller hur?
Ja, raring, det gjorde han.
Och i dag har de Iditarod-loppet
som går samma väg som han och de andra tog.
- Kan Blaze också göra det? - Kanske. Med lite träning.
- En hel del träning. - Kom igen, Blaze! Framåt!
Tack, Balto. Jag hade varit förlorad utan dig.
Mormor Rosy!
Mormor Rosy, kom!
BASERAD PÅ EN SANN HÄNDELSE
Swedish